The Eastern Spirit Subbing Squad представя
Историята е измислена, но е базирана на реални исторически факти.
Кебон.
Кебон!
Отвори очи!
Шинюл. Хайде.
Шинюл.
Обичам те, Шинюл.
Шинюл!
Хайде, съвземи се!
Шинюл.
Шинюл! Шинюл.
Трябва да успееш.
Казах ти, че те обичам!
По-добре ли ти е?
Съвзема се!
Имаше смисъл!
Слава на боговете!
Благодаря ви!
Колко по-добре е? Можем ли да си отдъхнем?
Вчера и днес бяха критични за нея, но сега всичко ще бъде наред.
Благодаря.
Ето. Трябва да вземете това,
за да възстановите телесната си температура.
Побързайте.
Благодаря.
Чух, че си била принцеса от Пархе.
Защо не си ми разказала за миналото си?
За всички онези трудности.
Сега като се замисля,
не знам особено много за теб.
Пек Мьо и Канг Мьонг
винаги се тревожат за мен.
Не исках и ти да се причислиш към тях.
Щеше ми се просто да бъда
една обикновена жена за теб.
Жена, с която да прекарваш
дните си добре.
Заради това
продължи да ме виждаш като Со Со,
дори когато разбра, че съм прокълнат принц.
Щастлив съм,
че ние двамата
мислим само за днешното време,
за настоящето.
Щастлив съм.
ЗАБЛЕСТИ ИЛИ ПОЛУДЕЙ
= Епизод 24 =
Казах ти да се прибереш. Булката ти не те ли чака?
Ами ако ме хванат по пътя? Няма ли да стане същото?
Всъщност знаеш за слуховете, нали?
Принц Уангсо държал армия в село Чунге.
Затова съм решил да отида там. - И аз си го мислех това.
Какво стана?
Чонгок, чу ли слуховете?
Хората от онова село наистина ли са бунтовници от Пархе?
Казаха още, че счетоводителката от компания "Чунге" и принц Уангсо
се сближили с бунтовниците, които наскоро смущаваха мира.
Даже се говори, че Уангсо бил водач на бунтовниците!
Къде си чул това? - Слухове от съседния град.
Да доведа ли човека, който го каза?
Вероятно Уанг Шикрьом ги е разпространил нарочно.
Чухте ли слуховете?
За село Чунге. - Да, чух.
Истина е, че те са войници на Уангсо, нали?
Да.
Ето.
Знаете ли какво е това?
Счетоводителката на онази компания
и принцът тайно са купували роби
и са ги превръщали във войници.
Списък с воините на Чунге!
Когато счетоводителката умря, тези хора се разбунтуваха
и сега планират да атакуват двореца!
Уангсо със сигурност стои в центъра на това!
За да потушим бунта,
синът ми Пунг ще поведе войниците от запад,
за да защити столицата.
Изпратете и вашите войници
в селото.
Като воини на запада ние не можем да оставим нещата така.
Този път мисля
да поведа армията лично.
Ще водиш армията лично?
Уангсо планира бунт!
Как мога да стоя настрана?
Когато унищожим селото,
ще влезем в двореца.
Ще отидеш в двореца? - Да.
Нали казах, че съм избрал нов крал.
Човек, който не може да потуши и един бунт,
не би следвало да седи на трона!
Кого си избрал за крал?
Следващият крал
ще бъда аз, Уанг Шикрьом!
Не ни трябва плашило, което не може да уплаши и врабче.
Когато слънцето изгрее утре, ще атакувам селото!
Този път ще сложа край!
Какво стана в селото?
Уанг Шикрьом е пращал убийци и е наплашил хората.
Носят се и слухове, че вашите войници искат да се вдигнат на бунт.
Гилпок. - Да, господарю.
Отиди с тях до компанията и помоли Янг и Канг Мьонг за помощ.
После кажете на хората в селото, че счетоводителката е жива.
Добре, господарю. - Аз ще се срещна с краля
и ще дойда при вас.
Чух, че Пунг е повел войниците си право към столицата.
Крият се в планината през деня и пътуват предимно нощем.
Тази вечер трябва да пристигнат.
Ще се наложи да се бием с тях. Бъдете готови.
Да.
Кралю!
Какво правиш тук? Не трябва ли да си на запад?
Уанг Шикрьом е планирал нещо зло.
Зло? - Да.
Той иска да стане крал. Тайно се е подготвял за това.
Нищо не мога да направя
дори и от двореца.
И нищо не мога да узная.
Уанг Шикрьом ми се е подигравал през цялото време.
Кралю.
Чакай. Изчакай навън за малко.
Кралю, кажете на пазачите си да пазят стаята ви.
Заповядайте на богатите
да пратят войниците си да защитят двореца.
Кралю. - Не казах ли да изчакаш навън?
Не му е сега времето. - Наредих да излезеш!
Станало ли е нещо?
Опитва се да се подготви,
за да вземе правилно решение.
Какво значи това?
Кажете на Уангсо да влезе.
Бях се изгубил веднъж и бях уплашен до смърт.
Тогава ти хвана ръката ми и ми каза "Няма страшно, глупако".
"Всичко е наред, Уангсо".
Това ли съм казал? - Братко.
Сега ти можеш да хванеш ръката ми и да ме последваш.
Аз ще те водя.
И мен ме беше страх тогава.
Ами ако и ти си уплашен сега?
Как така? Това е абсурдно!
Изобщо не ме е страх!
Ти каза, че не те е страх да търсиш път в тъмното.
Намери един път за народа си и ги изведи от мрака.
Какво значи това?
Човекът, от когото Корьо се нуждае,
не съм аз, а си ти.
Тронът вика
теб.
Аз го получих като убих брат си като дете.
Всеки път, когато седна на този стол,
все ме боли.
Не искам да те наказвам с нещо подобно,
но кралят трябва да бъдеш ти.
Кралю. - Какво ще правиш?
Ще откажеш трона? Ще го дадеш на друг?
Не мога да се подчиня на заповедта ви!
Моля ви да защитавате Корьо до края на живота си, кралю!
Не мога да съм крал.
Ти си истинският избраник, Уангсо.
Не мога да се подчиня!
Аз ще защитавам народа заедно с вас!
Кралят на този народ си ти, Уангсо.
Нямам нужната сила, за да опазя това място.
Аз съм само едно плашило.
Моля те, защити Корьо.
Не мога да приема трона!
Аз давам този трон на Уангсо!
Това е кралска заповед и желанието на моя баща,
който мечтаеше Корьо да живее още 1000 години.
Ти ще заличиш тъмнината и ще дадеш на Корьо светлина.
Затова ти давам трона, Уангсо.
Кралю.
Абдикация? - Това е желанието на баща ни,
а също така е и моето.
Кралю!
Кажете на всички за абдикацията ми
и им предайте да следват Уангсо.
Съберете хората, без Уанг Шикрьом да разбере.
Негово величество абдикира.
Вярно ли е? - Принц Уангсо ще бъде крал.
Ще бъда кратък.
Връзките на Уанг Шикрьом не може да са толкова силни.
Трябва да се свържем с онези, които ни подкрепят.
Всички трябва да се обединим, за да подкрепим новия крал.
Кралят е предал трона си
на принц Уангсо.
Абдикирал е? - Нека оставим всичко в миналото.
Надписът на бронзовото огледало.
Ще забравя за това бронзово огледало.
Имам само едно условие.
Да изоставите Уанг Шикрьом. Ако не го направите,
в мига, в който Уангсо получи трона,
вие и семействата ви
ще бъдете убити.
Какво решаваш?
Искам да чуя отговор до утре.
Уанг Шикрьом или Уангсо?
Ами ти, Пьонг?
Уанг Шикрьом или принц Уангсо?
Видя ли се с Чонгок? - Да.
Днес отива в село Чунге.
Ще се случи нещо много сериозно.
Може би, но може да не се случи нищо.
Богатите вече са заели страни.
Май съм ви виждал вас.
Вероятно.
Ако говорим за този човек тук, той винаги,
поне когато аз не съм наоколо, защитава принц Уангсо.
Легендарен е дори сред мъжете в черно.
Господарят обаче би ми се обидил…
Бил си и в Кебон, нали? - Бях там с принца.
Четиримата се сблъскахме в игралната зала.
Значи и тази жена е от хората в черно?
Не сте ли я виждали в Уолхянлу?
Уолхянлу? - Там е много популярна.
Красавица е.
Принцът иска да дойдете с нас
в село Чунге.
Сега то е в опасност.
Вземете и мен!
Вземете и мен в селото!
Нали не искаше да идваш?
Прецених, че компанията е нещо като семейство за всички ни.
Семейството е най-важното нещо. Шинюл ни го напомня непрекъснато.
Нали?
Господарю.
Хей, Янг. Сега, когато си тук, вече имам чувството, че съм с армия.
Тъй вярно!
Вече може да видите армията.
Тук е! Принц Уангсо е тук!
Какво става? Когато чухме, че селото
се покровителства от принца,
хората просто започнаха да се събират.
Очаквахме принца!
Чакахме ви!
Господарю, това сме ние!
На запад вие пожелахте да бъдете наш собственик, нали?
Чакахме ви!
Значи си жив.
Жив си. - Господарю!
Господарю!
Благодарете му! - Благодаря!
Готови ли сте? - Да.
Генерал Пунг е в планините близо до селото.
Добре.
Какво стана с Пьонг и Тонг?
Няма ли да дойдат богатите от запад?
Мисля, че още не са заели страна.
Спокойно.
Ако спечелим тук,
те ще се върнат при нас.
А ако загубим?
Идиот! Какво друго ще остане тогава, освен смъртта?
Ако генералът се страхува от смъртта, битката ще е загубена още в началото!
Разбрано.
Казах ти да бягаш, а ти вдигаш бунт? - Как така бунт?
Това е част от плана на Уанг Шикрьом, с който иска да заеме трона!
Конспирация? - Защо си го причиняваме, а?
Сега! Атака!
Спрете!
Кои сте вие?
Стоим от две различни страни,
но не сме ли всичките хора на един крал?
Ще върна всички ви при семействата ви
и в домовете ви!
Защо трябва да се бием?
С кого се бием?
За какво
проливаме кръвта си?
В тази страна, Корьо,
хората повече няма да страдат.
Всеки, който не иска да пролива кръв
на това бойно поле,
да хвърли оръжието!
Глупаци!
Какви ги вършите?
Атака!
Ако не атакувате, ще ви избия до един!
Атака!
Проклятие!
Трябва ли да сме ви роби?
Или пък войници?
Или пък дори престъпници?
Глупак! - Трябва ли да кървим заради вас?
Нима сме ви играчки? - Да!
Нима не сме родени и израснали в една и съща страна?
Защо трябва да проливаме кръвта си?
Вярно! Аз даже съм му съсед!
Защо да насочваме мечове един срещу друг?
Вярно! - По дяволите!
Защо да се избиваме?
Поради каква причина? Заради кого?
Ако загинем, кой ще се погрижи за децата ни?
Да! - Така е!
Уанг Шикрьом! Свали меча!
Тишина, глупако!
Не ми трябват войници, които не ми се подчиняват!
Чуйте, избийте всички!
Избийте ги! - Защитете хората ми!
Свали меча, Уанг Шикрьом!
Всичко приключи!
По-добре да умра,
отколкото да пусна оръжието!
Хайде, убий ме!
Сега! - Ако не свалиш оръжието,
хората наистина ще те убият.
Какво?
Да те предам ли на тях?
Глупак!
Направих всичко това заради Корьо.
Всичко вече приключи!
Вървете!
Вървете при семействата си! В родните си градове и села!
Аз, Уангсо, осуетих конспирацията за короната.
Браво.
Трябва да го отпразнуваме.
Съжалявам, кралю, но нека оставим празнуването за по-късно.
Трябва да отида на едно място. - Да идеш някъде?
Един човек ме очаква.
Дано да е добре.
Вероятно е успял, нали? - Разбира се, трябва да е.
Братко. - Тук съм.
Какво стана със селото?
Защитил си го.
Да. Опазих семейството ни.
Братко!
Не ме наричай така.
Какво? - Не ме наричай "братко".
Тогава какво?
Ами да не е "братко", а…
Чакай! Чакай, защо го правиш?
Ти не ме ли отвлече за сватбата си?
Братко, братко!
Пек Мьо.
Добре, че взех сватбената ти рокля от компанията
в деня на тръгването ни.
Кой би си помислил, че отново ще я носиш
и то в ден като този?
Готово ли е? - Да, господарю.
Заповядайте. - Значи булката се е приготвила.
Ще вляза.
Виж, Пек Мьо,
този път не хвърляй чайник по мен.
Ясно ли е?
Не бива, нали? - Да.
Добре. - Да…
Хей, Пек Мьо.
Да?
Направи толкова много.
Благодаря.
Господарю.
Трябва да ми простите,
че не забелязвах чувствата ви по-рано.
Коя си ти? - Скоро ще ти бъда съпруга.
Отвлякох те. Ожени се за мен!
Мога да направя всичко. Само си поискай.
Ако те помоля да ми дадеш света,
ще го направиш ли? - Печелиш!
Вече имаме сделка.
Когато някой ти предложи ръката си и ти успееш да я хванеш,
съдбата ти се променя.
Благодарение на теб сега и аз искам да променя нещо.
Благодаря ти, моя съпруго за една нощ.
Ако бях повдигнал воала ти онази нощ,
веднага щях да те позная на о-в Бюклан.
Искам да те купя. Колко? - Вече си имам собственик, глупако.
Женен ли си? - Два пъти.
Знаеш ли как ме вбеси, когато каза, че си бил женен два пъти?
Ти си глупачка.
Какво?
Първата сватба, за която говорех тогава,
беше нашата.
Шинюл.
Ела с мен.
Тронът бе предаден на мен.
Поздравления, кралю.
Приготвих покоите ти.
Хората от компанията
са добре дошли тук.
Вълнуваш ли се?
Да.
Сърцето ми хем се е свило,
хем яростно тупти.
Винаги съм си мечтал
как ще променя Корьо, когато стана крал.
Ако продължа да мечтая,
може би хората ще започнат да ми се доверяват
и ще ме последват, нали?
Сред тях
най-важният човек
си ти.
Винаги трябва да имаш мечти.
Това ще поведе народа.
Трябва да ми помогнеш, Шинюл.
Обичам те.
Обичам те,
съпруже мой.
Компанията най-сетне е отново дом,
сега, когато се върна.
Знам.
Тя скоро ще се премести в двореца с принц Уангсо.
Не. Няма да се местя.
Вече знам какво искам да правя.
Какво? - Тръгвам за Западен Китай.
Китай?
От там ще потегля към непознати земи.
Ще се срещна с нови хора и ще разбера от какво имат нужда те,
и дали имат нещо, което искаме ние.
Ще изпробвам новите си търговски методи.
Боже!
Пак се започва!
Боже!
Трябва да направи каквото й се иска, за да бъде щастлива.
Кой може да я спре? - Да, кой би могъл?
Дори принцът няма да успее.
Сега трябва да плениш
не мен, а всички онези хора навън.
Какво искаш да ми кажеш?
Това означава, че те изоставям.
Нямам намерение да живея в дворец.
Защо си взела такова решение?
Ти би ли изоставил трона?
Нима ще изоставиш всички онези хора,
които искат да те последват напред?
Както ти имаш своите мечти за Корьо
и за един нов свят,
така аз искам да видя останалата част на света.
Както се вълнуваш ти,
така се вълнувам и аз.
Ако обичаш някого,
не бива ли и двамата да гледате в една посока
и да вървите заедно?
Невинаги има само един път.
Пътят, по който ние поехме заедно, сега се разделя
и чак по-късно може да се събере отново.
И тогава ще се срещнем пак.
А когато все пак се срещнем,
какво ще трябва да си кажем?
Просто ме поздрави.
Попитай ме как съм.
Кажи, че се радваш да ме видиш отново.
Готов ли си за тръгване?
Да. Няма да присъствам на коронацията.
Къде ще отидеш първо?
Не знам.
Този път не искам да правя предварителни планове.
Ако послушам вятъра и се доверя на краката си,
ще открия някое ново място.
Аз не успях да се издигна,
но при теб е друго.
Сега не искаш ли да живееш за себе си,
а не за семейството?
Никога не са ме учили
как да живея сама.
И понеже не знам как,
нямам причини да тъгувам за нещо, което не изпитвам.
Аз пък съм решил
да се науча да живея сам.
Чуна! - Да, госпожице.
Мислех, че спомените само се отпечатват в сърцето завинаги.
Но се оказа, че са като цветята.
Могат да цъфтят. - Госпожице.
Госпожице. - Всичките ми спомени за него
сега цъфтят в сърцето ми.
И макар да вървим по различни пътища,
мислех, че ще издържа на раздялата, стига да притежавам това цвете.
Но сега, когато си тръгвам… - Ако цветята са навсякъде с теб,
това ще ти носят щастие, нали? Каква е тази физиономия?
Наистина ли?
Говориш мъдро, Наму.
Добре…
Щастието е с мен, нали?
Госпожице…
Ами ти, Кьонг?
Имаш ли нещо против, че пожелах да дойдеш с мен?
Не.
Просто си спомних, че на лодките ми прилошава.
Така е само първите няколко пъти. След време свикваш.
Хайде!
Госпожице!
Внимавай!
Госпожице!
Приятно пътуване!
Ще станеш крал?
Ще се издигнеш?
Какво знаеш ти?
Какво имаш?
Какво си чул и видял?
Дори тревата, която расте тук,
го прави само благодарение на мен и брат ми!
Никой не може да ми отнеме мястото
без мое позволение!
Ти
си минало.
Миналото трябва да отвори вратата за бъдещето.
Бъдеще?
Арогантен глупак.
Смяташ ли, че имаш силите за това?
Няма да загубя, ще чакам,
докато не дойде денят, в който всички
ще се преклонят пред краля.
Няма да се спра.
Почакай и ще видиш, Уанг Шикрьом.
Глупак!
Убий ме!
Убий ме и си върви!
Вече не ми е останало
абсолютно нищо.
Нито семейство, нито човек, с когото да споделям мислите си.
Но ако още мога да мечтая,
ще мечтая само за една държава Корьо,
изпълнена с блясък.
И когато се заемеш с нещо велико,
аз винаги
ще бъда с теб.
Това е истинското начало.
Както ти пожела,
аз ще отдам себе си
на Корьо.
Няма да е лесно.
Ще бъде
много дълга битка.
Възкачване на Куангчонг на престола.
Година 949 от ерата Куандук
7-ма година от царуването: Закон за освобождаване на робите
9-та година от царуването: Реформа в правителствената система
16-та година от царуването: Облекчаване на данъците
А сега какво?
Тук кралят си почива.
Влизането е забранено.
Това се счупи наполовина. Какво да правя сега?
Това винаги си е било разделено на половинки.
Така ли?
И защо?
Тази история е много дълга.
Прокълнатият принц срещнал ли е принцесата?
И коя принцеса по-точно?
Съдбата ти ще те срещне
с онзи, с когото трябва да бъдеш,
дори да се опитваш да бягаш от него.
Това все пак е съдба.
Боговете са наредили така.
Съжалявам.
Отне ми доста време
да стигна дотук.
Няма нищо, братко.
Как си?
Ужасно се радвам
да те видя отново.
Да.
Аз също.
Превод: GFotaku Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2015